Ta dekning!
Det er flere der!
Kjør rundt.
Hva er det det lukter?
Lukten av krig, major Grau.
- God morgen, inspektør. - Major.
Beklager å tilkalle Dem så tidlig.
Det er ikke pent.
En amatørslakters verk.
Hvorfor tilkalte dere meg? Den døde kvinnen er da polsk?
Det angår ikke de tyske myndighetene.
- Hun het Kupiecka. Maria Kupiecka. - Kupiecka?
Hun var prostituert, og en venn av oss.
Og hun var tysk agent.
Drept av en polsk patriot?
Hvis han var seksuelt fordervet.
Patriotisme har ondskapsfulle sider.
100 knivstikk er ikke vanlig patriotisk iver.
- 100? - Det er bare en gjetning.
Det er umulig å telle.
Morderen konsentrerte seg om kvinnens kjønnsorganer, -
- trolig med en stor kniv.
Takk, doktor. Ikke gjør det så livaktig.
- Funnet noe? - Ikke ennå.
- Hvem meldte drapet? - En stemme på telefonen.
En mann. Han hørte skrik rundt kl. 23.10.
- Identifiserte han seg? - Nei.
Hvem bor her i huset?
En av dere hørte et skrik og ringte politiet.
En av dere vet noe om hvordan denne kvinnen døde.
Sier ikke personen alt han vet, -
- antar vi at hennes død var politisk betinget.
At hun ble drept av en i den polske motstandsbevegelsen, -
- og at dere alle er medskyldig.
Da er det min tunge plikt-
- å overlate dere alle til Gestapo.
Mannen som ringte politiet, har ett minutt på seg.
Jeg hørte skriket.
Et fryktelig skrik.
Og da... Jeg gjemte meg på toalettet.
Og senere, kanskje ti minutter senere, -
- ringte jeg politiet. Det er alt.
De oppga ikke Deres navn.
Det er noe De ikke vil at de skal vite.
- Hva kan det være? - Det er...
Det er en sprekk i toalettdøren.
De kikket gjennom den og så...?
Jeg så en mann komme ned trappen.
- Beskriv ham. - Det var mørkt.
- Beskriv ham. - Jeg så ikke hele ham.
Bare den nedre delen. Buksene.
Hvorfor er De så skremt av det De så?
Fordi det var en uniform.
- Som Deres. - Som min?
En tysk offiser? Han lyver.
Tyske offiserer kan også begå drap.
Er det alt De så?
At buksene var lik mine?
- Helt lik mine? - Nei.
Ikke helt, nei.
Den hadde en... rød stripe ned langs beinet.
Han lyver.
Vet De at bare tyske generaler har rød stripe?
Ja. Det er derfor jeg ble redd.
- Jeg forstår. - Det er umulig.
Ingenting er umulig.
En tysk general...
Vi trenger ikke å ta vitneutsagnet alvorlig.
- Det var mørkt i trappen. - Jeg sverger...
Jeg snakker sant.
Og jeg tror deg, til det motsatte er bevist.
Hvorfor fortelle en så farlig løgn? Dette må etterforskes.
Men hva skjer hvis morderen virkelig er general?
Hva som skjer? Rettferdighet er blind, inspektør.
Den ser ingen rød stripe eller gullsnor, -
- men den hører iblant en myrdet kvinnes skrik.
Er gjerningsmannen general, må vi henge ham.
Ikke vær urolig, Liesowski. Det er mitt ansvar.
God kveld.
De kan ikke klandre meg, inspektør,-
- for at jeg ikke husker noe som hendte for en generasjon siden.
Men som man sier... Lovens lange arm.
Det er 23 år siden.
Som tiden går...
Da jeg sluttet i politiet etter krigen, -
- klarte jeg å beholde noen av saksmappene mine.
Her har vi det, inspektør.
"Kupiecka, Maria. Drept. Ikke oppklart."
De mistenkte var...
Å ja, nå husker jeg det.
En tysk general ble sett forlate rommet hennes.
Og av alle generalene i Warszawa manglet bare tre alibi.
Dette er de tidligere polske kongenes slott.
Senere ble det museum.
Det er fortsatt museum i dag.
Under krigen lå det tyske hovedkvarteret i Warszawa der.
Som sagt, så var vi grundige-
- i elimineringen av de mistenkte.
Vi måtte være taktfulle.
De var jo generaler, og det var krig. Og Polen var okkupert.
Klar til inspeksjon.
General von Seidlitz-Gabler var én av dem. 7. korps' kommandant.
En junker av den gamle skolen.
Han bodde kongelig i palasset med sin kone og datter.
Drapskvelden var han ikke i forlegningen.
Hans stabssjef, generalmajor Klaus Kahlenberge,-
- hadde heller ikke alibi.
Av alle generalene var han den minst ubehagelige.
En interessant mann. Verken kone eller barn.
General Gabler, en beskjed fra general Tanz.
Takk, fräulein Neumaier.
Vi klarer ikke å holde orden i byen.
- Har du lest den? - Ja.
- Pga. Vår kjente inkompetanse... - Inkompetanse?
De forstår ikke at dette er en garnison. Jeg får bare pakk.
Det var general Tanz' ord: "Inkompetanse".
Og underordnete som sluntrer unna.
Derfor har Føreren gitt Tanz ordre om rydde opp i Warszawa.
- Hvordan? - Omhyggelig. I tre faser.
Og med drastiske midler, antar jeg?
Drastiske? Avskyelige.
Generalløytnant Tanz var sjef for Nibelungen-divisjonen.
Han var den yngste Wehrmacht-generalen.
En helt fra Leningrad, Hitlers yndling, en god offiser.
Vi polakker avskydde ham.
Han kom til Warszawa dagen da kvinnen ble drept.
Og han kunne ikke redegjøre for den kvelden.
- Sett opp første veisperring der. - Ja, sir.
Snikskytteren var to kvartaler unna.
Hele strøket skal sperres av.
Vi bruker fiskertaktikk.
Vi avgrenser et vidt område og finkjemmer gatene.
Da begynner fisken å røre på seg.
De prøver å komme seg unna, men vi setter opp sperringer.
Når netter snører seg sammen, -
- har vi dem der vi ønsker å ha dem:
Med ryggen mot gettomuren.
Hva med de sivile, general?
Denne delen av byen har 80000 innbyggere.
Man kan knapt snakke om normale sivilister her.
Erfaringen vi får fra denne operasjonen, er uunnværlig.
Angående flammekasterne...
Jeg har bedt om tre ganger så mange som vi trenger.
Hva er dere redd for, barn?
Jeg tror de er sultne.
- Hva slags mat har vi? - Sandwicher.
- Kom hit med dem. - Ja, sir.
Du har rett i at de ser sultne ut. Stakkars djevler.
- Lunsjen Deres. - Pakk den opp.
Skitt!
Hendene dine!
Se på neglene. Selv ikke polske barn bør få slik skitt.
Ta et notat: " Ha alltid mat og søtsaker til barna."
Det skader ikke å vinne deres tillit.
Han er ikke lenger min oppasser.
Skitne gris. I forrige uke ga han meg et skittent glass.
Det ser ut som om han har gravd med bare hendene!
Jeg krever renslighet rundt meg! Forstått?!
- Ja, sir. - Sørg for at mine krav oppfylles.
Deretter forsegler jeg distriktet og siler innbyggerne.
Alle 80000?
General Tanz, tilgi meg, -
- men av nysgjerrighet...
Hva er hensikten med dette?
- De har vel lest memoet? - Ja.
Men hva står det?
I fase én skremmer en innbyggerne-
- og arresterer dem som gjør motstand.
- Det er hensikten. - Fin plan. Lik min da jeg kom hit.
Men jeg fikk ikke myndighet til å iverksette den.
Er det slik å forstå at hvis vi møter motstand under fase én, -
- går De så til fase to, og deretter til fase tre, -
- som innebærer å ødelegge byen?
De har forstått helt riktig.
Er ikke det litt... overdrevent?
"Overdrevent"...?
De er klar over at vi står 50 km fra Moskva?
Vi rykker fram over en 8000 km bred front.
Alle soldatene trengs for å overvinne Russland.
Men her i Warszawa råtner tre divisjoner-
- fordi noen kriminelle polakker og jøder skjuler seg i slummen.
- Det er overdrevent å tillate det. - Hvem er det?
- Dere kjenner mine krav. - Selvsagt.
- Eleanore, kom inn. - Håper jeg ikke forstyrrer.
Min kone kom fra Berlin i morges. Hvordan var Berlin?
Ivrig etter å høre godt nytt som alltid følger en god soldat.
Da jeg hørte at De var her, kom jeg straks.
Jeg vil si Dem at de er en inspirasjon for alle.
- Jeg er smigret. - Jeg smigrer ikke.
Jeg ærer Dem, som fortjent.
Er du ikke for opptatt, trenger jeg din hjelp til soareen i kveld.
- Til ære for Dem, general Tanz. - Det seg jeg fram til.
Vår datter Ulrike er her i Warszawa.
- Hun kommer også. - Ja...?
De husker vel henne?
I Berlin, i hageselskapet hos general Jodl.
Ja, jeg husker henne. Hils henne.
Beklager, men det var vel opplagt? De vet hvordan mødre er.
- Ivrig etter å bli svigermødre. - En glimrende offiser.
Mødre blir stolte av å se sin datter...
Gift med et krigsminnesmerke?
Ha meg unnskyldt.
Jeg vil granske general Tanz' plan.
Med tungt hjerte.
Jeg avskyr den mannen.
Hva mener han med "tungt hjerte"?
- Å, den svarte boken? - Hva sa du, kjære?
Jeg våger ikke å si noe når boken er framme.
Man må ivareta sitt ry.
Lager du mer rot som her, har du intet ry.
10.42.
- Hva er datoen? - Den 13.
Heldigvis har jeg innflytelse i hovedkvarteret.
Det har du, og det er jeg glad for.
- Fint at du endelig er her. - Jeg vil snakke om Ulrike.
Jeg vil snakke med deg om soareen i kveld.
I morges var Ulrike svært uhøflig overfor meg.
Med tanke på hvor du sender henne, er jeg ikke forbauset.
Unnskyld, general. Major Grau fra etterretningen er her.
- Han vil treffe dem. - Hva... vil han?
Det er personlig. Han insisterer.
- Be ham komme tilbake senere. - Ja vel.
Hva gjorde du forresten med uniformen i går kveld?
Med uniformen?
Ja, det var en flekk på jakken. En rød flekk.
Du skar deg ikke under barberingen, så det var vel leppestift.
Bør jeg sammenligne den med fräulein Neumaiers?
- Ikke vær urimelig. - Beviset er ødelagt.
Jeg har sent alt til rens.
Er du ikke glad jeg er her og kan ta meg av deg?
Selvsagt er jeg det, kjære Eleanore.
Vi sitter godt i det, gjør vi ikke?
- Skulle ønske De banket på. - Beklager.
Major Grau fra etterretningen ringte. Han vil treffe Dem.
- Angående hva? - Det ville han ikke si.
- Si at jeg er opptatt. - Jeg sa det.
Jeg tok meg den frihet.
Fint.
- Nå? - Han ringte biltjenesten i morges.
Han ville vite om noen har brukt biler.
Jeg sa at opplysninger måtte bli klarert med oss.
Fint. Meget bra.
Takk, sersjant.
- Ja? - Angående min fetter Hartmann...
- Deres fetter Hartmann? - Ja.
De har mappen hans. På bordet.
Å, ja.
Han har vært på sykehus. Såret ved Voronezh.
Han har midlertidig tjeneste.
Jeg håpet vi kunne gjøre hans tjeneste her varig.
Og ved en tilfeldighet venter han på Deres kontor?
Ja.
- Vis ham inn. - Takk.
Kom inn.
Hartmann, Kurt. Visekorporal.
På stedet hvil.
Fremragende rulleblad, korporal. Jeg ser av utklippene...
Otto har visst laget en utklippsbok.
Jeg ser at De er "reinkarnasjonen av Siegfried,"-
- "en tysk helt fra gullalderen." Føler De Dem som Siegfried?
Jeg vet ikke hvordan Siegfried følte seg.
Et fornuftig svar. Jeg ser De har fått Jernkorset.
- Han har drept 40 russere. - Glimrende.
Angående Deres framtid...
Som universitetsutdannet ønsker De vel å bli offiser?
Derfor vil jeg med glede sende Dem til...
- Vil De ikke gå på befalsskolen? - Jeg foretrekker å være korporal.
- Han mener ikke det. Han... - Hva mener De?
Bare at jeg ikke vil bli offiser, sir.
Jeg er rystet.
Min verden faller i grus.
Hvorfor bli general når korporaler vil forbli korporaler?
- Han er visst ikke helt frisk. - Tilsynelatende.
Deres fetter foreslo at De kan tjenestegjøre her, -
- men De vil vel ut i kamp igjen?
- Ikke? - Nei.
- Det han mener, er... - De kan gå, sersjant.
Jeg...
Jeg forstår Dem visst ikke, korporal.
Jeg vil overleve, sir. Overleve krigen.
Naturligvis. Det vil vi alle.
- Men vi er soldater. Vi må kjempe. - Det har jeg gjort.
Og De vil ikke tilbake. Er det "reinkarnasjonen av Siegfried"?
Beklager, men jeg frykter døden.
Selv for en god sak?
Skal vi se...
lfølge Deres papirer var De i det sivile...
Student i Dresden?
Musikk-konservatoriet. Jeg studerte piano.
Musikk, piano, ja...
Ja.
Jeg tror jeg har et oppdrag til Dem.
Det krever mot. Bare en som har drept...
Hvor mange...?
...40 russere egenhendig kan klare oppgaven.
Hva med Chopin, var ikke han polsk? Skrev ikke han polonesene?
- Kan De spille dem? - Ja.
De låter ikke entusiastisk.
Det var patriotiske stykker for å hylle Polens storhet.
Det er ikke det vi skal hylle.
- Jeg tenkte at vi kan spille... - Wagner.
Jeg husker at Føreren etter å har sett "Parsifal" sa:
"En kan ikke få for mye Wagner."
Etter "Parsifal"?
Det er uvanlig med en kriger...
...som kjenner musikk. - Takk.
Vent til jeg har takket Dem. Etter soareen.
- Vil ikke kjede Dem, major... - De kjeder meg ikke.
Men jeg lurer på hva De vil bevise.
- Hva er det De gjør? - Jobben min.
Sier De noe, vet morderen at De er etter ham.
Det er poenget.
God kveld, sersjant.
Hvorfor bryr De Dem om hvem som drepte dama?
- Hun har det bedre død. - Har De hørt om Evmenidene?
- Hva da? - Gresk mytologi.
Flere utrivelige kvinner, iblant kalt furiene.
De mente at spilt blod måtte hevnes.
Slik begynte rettspleien.
Den skal vel ikke ta slutt, bare fordi det er krig?
Vent på meg her. Jeg blir ikke lenge.
Gal.
- Grau. - Oberst Mannheim.
Hva gjør De her? De må være vanvittig.
Vil ikke generalene treffe meg, må jeg komme til dem.
Gud hjelpe Dem, Grau.
Ta litt champagne. De trenger det.
De har kanskje rett, sir.
General Tanz, De er en mønstermann, med ett unntak.
- De er ikke gift. Hvorfor ikke? - Ingen anledning.
Kanskje De lot anledningene slippe unna.
General Tanz har brukt sitt liv som soldat.
Hans generasjon er nektet familielivets gleder.
Vi lever i en tid med lite tid til privatliv.
- Stemmer. Champagne, general? - Vann.
- Vann? - Et glass vann til general Tanz.
- Der er Ulrike. De husker vel henne? - God kveld, general.
Hun har vært hos meg i et år. En dyktig soldat.
Takk, far.
Jeg venner meg ikke til tanken på ungpiker i hæren.
I den nye verdensordenen er ikke kvinner fritatt.
Jeg visste De ville forstå.
Ulrike vil bli sykepleier-
- i et militærsykehus drevet av nonner i Bayern. Vi er stolte av henne.
Er det sant at i slaget om Leningrad-
- stablet dere frosne lik rundt kanonene?
Historien er overdrevet.
Å, beklager.
Enkelte ligger og råtner på slagmarken.
Det er vel bedre å sette de døde i arbeid, så å si?
Ingen råtner hos meg.
- Deres vann, general. - Takk.
Jeg likte det om de frosne likene.
- Takk, general. - Forsiktig.
Ulrike har en original måte å uttrykke seg på.
Jeg vil savne henne.
Hvorfor gi slipp på henne?
Kom, General, la oss spise litt.
Kommer De, Kahlenberge?
- Mot. - Er ikke nok.
At du våger å si slikt til general Tanz!
Til pass for deg for det du gjør mot meg.
Det er til ditt eget beste.
Mitt? Du har forandret deg.
Når begynte jeg å interessere deg?
God kveld.
- Du er blitt vrang. - Det er krigen, mor.
- Nonnene vil bedre manerene dine. - Sett at jeg nekter?
Du blir beordret av sted. Du har ikke noe valg.
Du er en fryktelig kvinne, mor.
Vi fortjener vel hverandre.
Oberst Mannheim! God kveld. Jeg danser gjerne med Dem.
I mine memoarer har jeg nedtegnelser over alt.
De får æresplassen i Warszawa-kapittelet.
General von Seidlitz-Gabler?
- Sir. - Å, ja... De er major...?
Grau, etterretningen. Under oberst Mannheim.
Jeg forsøkte å oppsøke dere alle i dag, uten hell.
Beklager, men generaler er iblant opptatt.
Hva er det De vil?
- En prostituert ble myrdet i går. - En prostituert?
Er ikke det en yrkesrisiko?
Dere vil nok være enige om at saken er unik.
Unik? Det mener De ikke.
I vår tid ligger likene overalt, som brostein.
Hva er så unikt?
I går kveld ble en kvinne myrdet.
I Bulkowa-gaten nr. 27, i femte etasje.
Maria Kupiecka, en prostituert. Hun var også vår agent.
Hun ble brutalt stukket i hjel. Skåret opp.
Sjarmerende historie. Men hva angår det oss?
Etterforskningen har påvist at hver og en av dere-
- ikke har forklart hvor dere var i går.
Hvem skal vi forklare oss for, major?
Jeg kan ikke se-
- hva våre gjøremål har med denne kvinnens død å gjøre.
Man så morderen forlate hennes rom.
Da må dere jo vite hvem han er.
Ikke helt. Ansiktet var ikke synlig, men det var uniformen.
Det var uniformen til en tysk offiser. En tysk general, faktisk.
Jeg håper De vet hva De gjør.
- Ja, sir. Min plikt. - Anse den som gjort.
Bruker De parfyme?
Jeg bruker iblant eau de Cologne etter barberingen. God kveld.
Jeg vil treffe dere i morgen, i embets medfør.
Det er mulig vi er på villspor, -
- men vi vil vel ikke etterlate oss noen løse tråder?
På gjensyn. God kveld, mine herrer.
Forbausende oppførsel.
- Hvem inviterte ham? - Ikke jeg.
Major Grau er ingen sosial suksess.
- Jeg burde fått ham arrestert. - Hvorfor det? Han gjorde sin plikt.
Ja...
Det er noen offiserer jeg vil presentere Dem for.
- Litt sauerbraten, general? - Nei takk.
Føl Dem som hjemme, inspektør.
Dette er min 3. restaurant i Berlin, -
- hvis man regner med pølseutsalget ved stasjonen etter krigen.
Da satt vi hardt i det.
Nå blomstrer Tyskland.
Sitt ned, inspektør.
En stor øl, takk.
De spurte meg om general Kahlenberge.
Jeg tror ikke noen kjente ham bedre enn jeg.
- Hartmann gjør vel en god jobb? - Ja.
Hva? Å, ja...
Tydeligvis.
Som sagt tidligere, inspektør, har jeg ikke sett Hartmann siden krigen.
Jeg vil ikke se ham, ikke etter det han gjorde.
Men han hadde en usedvanlig virkning på kvinner.
Jeg vet ikke hvorfor.
Han var ikke hva en kan kalle kjekk.
For mager.
Men hva han enn hadde, så påvirket det kvinner.
De må ha funnet tonen straks de møttes.
Slik var ting under krigen.
Jeg husker i Paris da jeg traff en pike på metroen.
En kastet ikke bort tiden. En kunne bli sendt til fronten,-
- eller kanskje de allierte bombet en.
Beklager, jeg mente ikke det om de allierte.
Hvor ville vi vært uten amerikanerne?
- Godt. - Jeg hadde glemt hvor godt det er.
- Var det ikke jenter i Russland? - Jenter?
Jeg var altfor redd.
Jeg er håpløs når jeg er redd.
Bra at ikke jeg skremmer deg, da.
Men dette rommet gjør meg nervøs.
Nervøs? Har du ikke sans for historie?
Dette har vært sengen til kongen av Polen.
Det er som å sove på golvet. Det er kaldt her.
Kongen og dronningen sov aldri. De bare elsket.
De var aldri kalde.
Liker du krigen?
Om jeg liker krigen? Herregud, nei. Gjør du?
Var det ikke for krigen, ville jeg vært gifteklar, -
- ved en arméutpost, i samtale med kjedelige offiserer.
Istedenfor å elske med kjedelige korporaler.
Nei, overhodet ikke kjedelig.
Den beste hittil, faktisk.
- Spesialiserer du deg på korporaler? - Nei.
Bare helter som deg.
All denne tapperheten i mine armer.
Det må være inspirerende.
- Hva er i veien? - Vi må ikke like hverandre for godt.
Fordi jeg er korporal og du er en generals datter?
Nei.
Det er fordi...
En mann, en jente, en krig...
Guttene jeg kjente, er alle døde i Russland.
Det er pussig. I mørket føles du som dem.
Liker du denne krigen?
Nei. Jeg liker dette.
- Nei, nei! - Hva er i veien?
Ingenting. Jeg trodde de skjøt på meg.
Du skjelver.
Det går bra nå.
Hvordan er det når de prøver å drepe en?
Støyende svin.
- God morgen. - God morgen, konge av Polen.
Hvordan det er når de prøver å drepe en?
- Hva tror du? - Fryktelig.
- Ja. - Jeg er glad...
- Jeg er glad du er her. - Det er jeg også.
- Du skal vel tilbake snart? - Ikke hvis jeg kan unngå det.
- Tåler du sannheten? - Antakelig ikke.
- Jeg er en bedrager. - Umulig.
Da de skjøt mot oss ved Voronezh, stakk jeg av. Rett og slett.
Og så, jeg vet ikke hvordan, ble jeg truffet.
Det var som å få en dør i hodet. Jeg trodde jeg var død.
Så våknet jeg på sykehuset, og der gratulerte en general meg-
- fordi jeg hadde drept 40 russere.
Hele kompaniet mitt ble drept den dagen.
Alle unntatt meg ble drept, og...
Det tok seg ikke ut at et helt kompani ble utslettet, -
- så de gjorde den overlevende til helt. Han som flyktet.
Hva syns du nå om all tapperheten?
Det er en vidunderlig historie.
- Vidunderlig? - Ja.
De blir til latter.
Kom, elsk med dronningen av Polen.
Jeg må si at du er... uventet.
Heldig at vi møttes.
Det er her og nå.
- Når krigen slutter... - Den slutter aldri...
Hva hendte? Møtte De dem?
Generalene Gabler og Kahlenberge satt i en konferanse.
- Jeg sa de ikke ville treffe Dem. - Hvor er general Tanz?
Kan vi ikke glemme dette? Vi har annet å gjøre.
Hvor er general Tanz?
I gamlebyen og gjennomfører en taktisk øvelse.
- Jeg stoler ikke på ham. - I felten må han utvise takt.
- Han er hensynsløs. - Nå overdriver De.
Han går til fase to bare hvis fase én mislykkes.
- Hva er å mislykkes? - Hvis polakkene, jødene, gjengjelder.
Hva er gjengjeldelse? En stein kastet mot ham?
- Forsvarer det å ødelegge byen? - De overdriver alltid.
- General Tanz er ansvarlig... - Kom inn.
Unnskyld. Oberst Mannheim til general Kahlenberge.
Vi drøfter dette senere.
Og ikke bry Dem om Tanz. Jeg tar meg av ham.
Oberst Mannheim, sir.
- De ville treffe meg, general? - Ja.
Ja, jeg ville snakke med Dem om...
Pokker, hva var det det gjaldt...?
Ja, nå husker jeg det.
De har en offiser i staben Deres. Major Grau.
Holdt!
Major Grau til general Tanz.
Major Grau? Et øyeblikk, sir.
Kommandoposten, oberst Sandauer.
Veisperring fire til kommandoposten.
Hører du meg? Over.
Opp med hendene.
Oberst Sandauer, sersjant.
Oberst Sandauer, en major Grau vil treffe generalen. Mine ordrer...
Hva?
Ja, sir.
De kan passere, major.
Stopp!
Fortsett.
- De har i det minste én venn. - Det virker slik.
Opp med hendene. Fortsett å gå.
- Send dem hit. - Denne veien.
- Tilbake! - Navn.
- Fornavn. Yrke. - Holdt!
- Major Grau. - Fortsett, sir.
- Fort. De andre er godkjent. - Vent på meg her.
Dette er Wehrmachts radioenhet.
Vi sender direkte fra Warszawa.
Noen meter unna står general Tanz, helten fra Leningrad.
Han gjennomfører manøvrer i bygatene.
Et helt område er evakuert av hensyn til publikums sikkerhet.
Sektor én rapporterer at fase én er vellykket.
- Sektor tre, ingen motstand. - Takk, Sandauer.
Soldatene er sin kommandant hengivne.
Han er en dyktig kriger,-
- og hans blotte nærvær inspirerer til usedvanlig heltemot.
Øvelsen blir utført med omhyggelig presisjon.
Befolkningen er samarbeidsvillig og vennlig.
Sektor fire, fase én fungerende. Sektor to, flammekasterne er klare.
- Fase én fortsetter inntil videre. - Ja, sir.
Alle sektorer, fase én fortsetter inntil videre.
- Flammekasterne er klare. - Sett i gang.
Fremad marsj.
General Tanz?
Noen minutter til.
- Holdt! - Stopp, ellers skyter vi!
Ta ham!
Stopp! Fyr!
Sandauer!
- Klar til fase to. - Fase to?
- Klar til fase to. - Ja, sir.
Til alle enheter: Fase én fullført.
- Klar til fase to. - Ja.
Kommandoposten til alle sektorer: Klar til fase to.
- Fase to! - Fase to.
- Ja, sir. - Fase to.
- Fyr!
Fyr!
- Nå kan majoren spørre... - Han er borte, sir.
Galningen sprenger halve byen.
Kjør.
- Og det var ingen motstand? - Nei. Jeg var der.
Ett skudd fra én snikskytter, og han sprenger byen.
Nå vel... Vi er ikke generaler.
Det er deres saker, ikke våre.
Vi skal gjøre papirarbeidet.
Deres er kommet. Gratulerer.
Med hva?
De er forfremmet til oberstløytnant.
- Forfremmet? - Og forflyttet til Paris.
- Heldiggris. - Forflyttet? Hvorfor?
Hvem underskrev papirene?
General Gabler, naturligvis.
Hva er det De gjør?
Jeg vil finne ut hvor ordren kom fra, på hvis anbefaling.
Jeg har allerede undersøkt det. General Kahlenberge.
- Han anbefalte forflyttingen. - Gjorde han det?
De må ha gjort inntrykk i går kveld.
Det virker slik. Takk, oberst.
- Det er like greit. - Der er det meningsforskjeller.
Framfor alt, major Grau, ikke så ivrig.
Jeg er ivrig av natur. Jeg kan ikke noe for det.
Ja, inspektør, jeg var i Warszawa med general Tanz.
Jeg misliker journalister-
- som framstiller ham som et umenneskelig udyr. Det var han ikke.
Tilgi meg. Vi ansetter mange utlendinger.
Vi får ikke ansatt tyskere.
Jeg ser general Tanz i felten sammen med de sårede, de døende.
Han var... usedvanlig.
Medfølende, mild...
Vet De at etter Leningrad-
- beordret Hitler generalen til ikke å utsette seg for fiendeild?
Han fant det selvsagt vanskelig. Han er bare lykkelig i kamp. Ja?
Og jeg lærer meg spansk.
Snart er alt automatisert.
Bortsett fra sjefen, selvsagt.
I juli 1944 ble vi forflyttet til Paris.
Da var de allierte i Normandie, -
- og Hitler ga ordre om å stoppe dem utenfor Paris.
Vi klarte det nesten, var det ikke for at hæren ble forrådt.
Men vi skal ikke snakke politikk. De spurte om Paris.
Det var et paradis for oss, især etter Russland.
Jeg husker det som var det i går. Tomme gater, varmen, stillheten.
Alt var billig. Jeg var i Paris sist sommer, og prisene...
Hotellregningen var utrolig.
Men i juli 1944 var Paris fortsatt vår by.
Det er vel taktløst å si, men vi elsket Paris.
Uansett skulle general Tanz og jeg komme dit 20. juli.
Men generalen bestemte seg for å ankomme noen dager tidligere.
Så jeg sendte bud til 7. korps' hovedkvarter i Versailles-
- om at vi kom til Paris den 17.
Jeg tror De vet hvorfor jeg oppgir datoene.
Det viste seg at det var godt at vi kom da vi gjorde.
Men det fantes dem som ikke var fornøyd med-
- at vi kom tidlig.
Takk, det var alt.
- Heil Hitler. - Heil Hitler.
Jeg og general Gabler er i strategirommet.
Er passerseddelen min i orden?
Slapp av, for himmelens skyld!
Operasjon Hartmann starter i morgen 18. juli når han er på stasjonen.
- Med en bil. - Fra transporttjenesten.
Fase to: Han møter den hemmelige utsendingen fra Berlin.
- Og? - Fase tre.
Visekorporalens 24-timersperm begynner i morgen kl. 12.
- Du fikk den? - En korporal og en generaldatter...
Du ber om problemer.
Men det er din begravelse.
Den britiske 2. armé har rykket fram mot Berlin, -
- for å avskjære forsyningene til to av våre panserdivisjoner.
I løpet av de siste to døgnene har fienden lykkes-
- å krysse elven Orne her og her.
Men vi lyktes å stoppe dem her-
- med 12. SS-panserdivisjon, som går til motangrep for øyeblikket.
- Hva gjør vi nå? - Hva gjør De?
- Vi. De er med på dette. - General Gabler.
- Feltmarskalken vil se Dem kl. 4. - Takk, major.
Jeg tilstår at det er ubeleilig for Dem.
Det er mer enn som så. Hvorfor?
Hvorfor kommer general Tanz tre dager tidligere?
- Forventer De noe? - Han kommer rett fra Hitler.
- Er ikke det underlig? - Jeg vil høre dette.
...USAs 1. armé har okkupert byen Saint-Lô.
Våre tropper omgrupperer seg sør og sørvest for dem.
- Forsterkninger er... - General Gabler, Kahlenberge...
Jeg har ikke fått takket for forfremmelsen.
Unnskyld. Grau, etterretningen, Warszawa 1942.
Å, ja... Godt å se Dem igjen, oberst.
De hadde... framsyn til å forflytte meg til Paris.
Vi prøver å behage.
Jeg forstår at general Tanz slutter seg til oss.
Som i gamle dager.
Unnskyld meg. Jeg ville bare hilse på dere.
General.
- Slitsom person. - Underlig, ikke sant?
Alle er visst klar over at Tanz kommer hit.
- Jeg liker det ikke. - Tydeligvis ikke.
Det er alltid ubehagelig når katten finner ut at musene har lekt.
Vi kan distrahere katten-
- ved å foreslå at han tar noen dager fri. Spesielt etter...
Etter alt De har vært gjennom de siste månedene i Russland.
- Det må ha vært et helvete. - Jeg vil ha 4000 soldater.
Oberst Sandauer har jobbet nært med general Kahlenberge.
De skal få Deres 4000.
Kan de ikke ta fri noen dager?
Hvil Dem litt, se Dem om.
Jeg vil ha stridstropper, ikke gamle menn og barn.
Ja, sir. Vi gjør framskritt.
Det er kanskje Deres siste sjanse til å se Paris.
Det er kanskje alles siste sjanse.
- En nødvendighet. - Naturligvis.
Folk respekterer kun strenge midler. Overlat det til oss.
- En kommandant skal ikke... - Og til oberst Sandauer.
Vi har bestilt en suite på... Kahlenberge?
- Hotellet. - På Excelsior.
De får en bil med sjåfør, og alt De ønsker.
- En må slappe av iblant, general. - Jeg har ikke råd.
De gir meg ikke annet valg enn å tvinge Dem til å more Dem.
Må jeg beordre Dem? For i så fall, blir jeg nødt til det.
Ja, sir. Dere er visst ikke klare for meg.
Nå vel...
Jeg skal vie én dag til å se byen.
Jeg er tilbake i hovedkvarteret kl. 08.00 den 19.
- Heil Hitler. - Heil Hitler.
Da får dere én dags nådefrist.
- Vi trenger to, til den 20. - Spis med oss i morgen.
Ulrike kommer. Hun glemte å si med hvilket tog.
- Jeg antar at du er med oss nå. - I ånden, selvsagt, men...
De må bestemme Dem. Snart.
Å ha en mening er én ting. Å si den er noe annet.
De bekymrer Dem for mye.
Tålmodighet er en av mine få dyder.
På stedet hvil. Sersjant, ring militærguvernørens kontor.
- Korporal? - Sir.
Jeg har en oppgave til Dem. Kom inn.
Militærguvernørens kontor. For general Kahlenberge.
Vær sammen med ham hele dagen.
- 24-timerstjeneste. Forstått? - Ja.
Han går kanskje ut i kveld.
Vet De om noe som vil interessere General Tanz?
- Nattklubber eller jenter... - Noen få.
Men jeg kjenner ikke generalens smak.
La oss håpe at det ikke er Dem, korporal.
Og er det det, så husk at De tjener fedrelandet.
Jeg skal prøve, sir.
Ber han om å bli kjørt til hovedkvarteret, ringer De meg.
Meld Dem for oberst Sandauer for instrukser.
- Sir? - Hva er det, korporal?
Jeg skulle ha 24-timers perm fra i morgen.
Det er umulig.
Kan jeg få én time fri på morgenen?
Nei.
Sir.
- Hartmann? - Sir?
Dette er viktig.
Hvor var vi?
- Å, ja. Barnesykdommer? - Meslinger.
Jeg husker ikke. Ikke noe alvorlig. Brennkopper.
Sengevæting?
- Nei, sir. - Mørkeredsel?
- Nei, ikke spesielt. - Veneriske sykdommer?
- Nei, sir. - Fint.
- Hva med bøker? - Bøker?
- Leser De bøker? - Ja, jeg leser bøker.
- Hva da? - "Krig og fred".
Nietzsche, "Vestens forfall".
Bøker om psykologi, patologi...
- Ikke mye. - Vis meg hendene Deres.
De får et rom på generalens hotell.
Han vil se de viktigste stedene i Paris.
Lag en reiserute og gi meg den.
Når han ikke er i felten, legger generalen seg kl 23.45.
Han drikker og røyker sjelden, -
- så De kan nok ta kvelden tidlig.
Dette er privatnummeret mitt... i fall De trenger meg.
Trenger Dem?
Skjer det noe utenom det vanlige, så ring meg.
- Forstått? - Ja, sir.
Lykke til.
Takk, sir.
Unngå alle gravlunder, gravkamre og å snakke om døden.
Ja, sir.
- Sir? - Inspektør Morand.
- 4. etasje, rom 158. Hvem...? - Takk, jeg finner veien.
- Velkommen, oberst Grau. - Hvordan visste De at det var meg?
Hvilken annen tysk oberst kommer uanmeldt?
Enhver SS-oberst.
Jeg så speilbildet i vinduet.
Umulig, det er for skittent. Håper De ikke er allergisk mot støv.
Gamle forbrytelser skaper en god del støv.
Uløste forbrytelser.
- Støvet har lagt seg. - Det kan alltids fjernes.
Er det derfor De kom? Sitt ned, oberst.
Beklager varmen, men det er nesten august, -
- da parisere flest drar fra Pris.
Håper tyskerne gjør det samme.
De allierte tok Saint-Lô i morges.
BBC?
- Kaffe? - Nei takk.
De har mapper på alle, ikke sant?
- Alle interessante. - Tyskere og franskmenn?
Etter ønske fra tysk etterretning-
- holder vi iblant øye med interessante tyskere.
- Som meg? - Jeg finner Dem interessant.
Takk. Hva med tyske generaler?
Hva med dem?
Generaler er... interessante?
I den grad de er interessante, holder vi øye med dem.
Jeg vil vite alt om disse tre generalene.
"Alt" blir kanskje for mye.
- Hva er det De ser etter? - En av dem er... morder.
Bare én.
Men mord er jo generalenes yrke.
Det som er beundringsverdig i stor skala, er uhyrlig i liten skala.
Siden vi gir massemordere medaljer, -
- bør de mindre aktørene møte rettferdigheten.
Godt sagt. Jeg hjelper Dem med glede, hvis jeg kan.
Ingenting er gratis her i verden, selv ikke mellom kolleger.
- Spesielt mellom kolleger. - I bytte for informasjonen...
...skal jeg sørge for at tre franske motstandsfolk blir frigitt.
Takk.
- En yndlingsmistenkt? - Egentlig ikke.
Mordnatten hadde alle generalene noe å skjule.
Og mordnatten var...?
12. desember 1942, i Warszawa.
Da jeg begynte etterforskningen, ble jeg forflyttet til Paris.
- Av morderen? - Muligens.
I to år ville jeg gjenåpne saken.
Nå kan jeg det. Fra i dag er alle tre i Paris.
General Gabler.
Han liker slike jenter som den drepte.
En jente. Et lidenskapsdrap.
Lidenskap, men bare etter marki de Sades termer.
En sexforbrytelse. Er det derfor saken pirrer Dem?
Jenta var også tysk agent.
Hun kan ha blitt drept pga. Noe hun visste.
Derfor virker Kahlenberge mest spennende.
Han har lite privatliv, men likevel forsvinner han iblant.
Bare forsvinner. Ingen vet hvor eller hvorfor.
- Og general Tanz? - Fullstendig galning.
Jeg så ham ødelegge et strøk i Warszawa bare for moro skyld.
På østfronten var han kjent som "Slakteren".
Han mistet det meste av divisjonen sin i Russland.
Han fryder seg ved døden. Og det er derfor-
- jeg ikke tror han er mannen jeg ser etter.
En som har makt til å ødelegge en by når det passer ham,-
- trenger ikke å drepe jenter. Men jeg kan ta feil.
- Hartmann? - Ja.
Jeg er sersjant Kopatski, generalens oppasser. For øyeblikket.
Jeg fjernet ikke lissene før jeg rengjorde støvlene hans.
Hvor er hanskene dine? Du setter avtrykk.
- Jeg har ingen hansker. - Ta mine.
Dette er generalens ferierasjon.
En flaske konjakk, -
- en termos kaffe på 40 grader, 200 sigaretter.
Drikker generalen?
Som en svamp, men han viser det ikke.
Sett kofferten til høyre i baksetet.
Når han forlater bilen, tømmer du askebegeret.
Rengjør alt som er synlig.
Rengjør alt som ikke er synlig, inkludert motoren.
Hvis ikke, river han hodet av deg.
Klokken er ett sekund på ni.
Her er han.
Jeg har gitt ham instrukser, sir.
- Navn? - Hartmann, Kurt. Visekorporal.
Vis generalen hendene.
Ikke stå der som en tosk. Ta på deg hanskene.
Han kjenner Paris. Han har en liste over severdigheter.
Vi ses i hovedkvarteret i morgen.
Kopatski er ikke min oppasser. Han sølte skosmøring på mine lisser.
- 14 dager permnekt. - Ja, General.
Vi passerte nettopp Place Vendôme, sir.
Søylen er 43 meter høy og ble reist i 1810.
Den er støpt av bronse fra 1200 kanoner erobret ved Austerlitz.
Det er en statue av Napoleon på toppen.
Foran oss har vi Tuileries-parken.
Tuileries-slottet lå tidligere midt i parken.
I 1792, under den franske revolusjonen, -
- angrep mobben slottet og tvang kongen og dronningen til å flykte.
Det ble brent ned i... 1871.
Vi kommer til Place de la Concorde, en av de vakreste plassene i Paris.
Det var midt på plassen her-
- at Ludvig 16. Og Marie Antoinette...
...ble halshogd under revolusjonen.
Giljotinen sto midt på plassen, der obelisken står.
- Hold øye med veien, korporal. - Ja, sir.
- Fräulein Gabler? - Ja.
Jeg er sersjant Kopke fra Deres fars hovedkvarter.
- Hvordan visste de hvilket tog? - Det gjorde de ikke.
Får jeg lov?
Jeg er Hartmanns fetter.
Hartmann og jeg har ingen hemmeligheter.
- Alt er vel bra med ham? - Har ikke vært bedre.
I siste øyeblikk ble han general Tanz' sjåfør.
Bare i dag. Derfor kunne han ikke møte Dem.
Hvordan går det i fedrelandet? Er det noen byer igjen?
Noen få, her og der.
Én ting er fint med Paris. Åpen by, ingen bomber. Jeg hater bomber.
Denne veien, fräulein Gabler. Bilen venter utenfor.
De skal til Deres fars hotell. Hartmann bor også der.
Og general Tanz, for natten.
De støter nok på ham før eller siden, i lobbyen eller noe.
Galleriet er stengt for publikum.
Men De har fått tillatelse til å se maleriene.
De er blitt samlet her før de skal sendes til Tyskland.
- General Tanz. Dere har fått beskjed. - Ja, korporal. Her er informasjon.
Til høyre er det malerier av Boucher, fransk 1700-tallsmester.
Alle maleriene er valgt ut til riksmarskalk Göring.
Hva er det der inne?
Malerier som er rekvirert fra private samlinger.
- Hva slags malerier? - Moderne, og noen impresjonister.
- Dekadente? - Jeg antar det.
Lys.
Toulouse-Lautrec, "Le Divan".
Renoir, "Nakenstudie", malt i 1910.
Gauguin, "På stranden", fra hans tahitiske periode.
En nakenstudie til av Renoir.
Soutine, "Le Garcon d'Etage".
Degas, "Badekaret", malt i 1886.
Van Gogh, Vincent. "Selvportrett". Iblant kalt "Vincent i flammer".
Malt da han var på sinnssykehus de siste årene av sitt liv.
Og her, et maleri av Cézanne.
Hvordan våger De å ta på meg?!
Unnskyld, sir, men...
Gjør det aldri igjen!
Jeg trodde general Gabler skulle komme.
General Gabler spiser ikke lunsj for tiden.
Ikke? Det kan være skadelig for helsen.
Ja. Jeg har sagt det til ham, men...
Når øvelsen er fullført, kommer han til alle måltider.
Han blir kanskje ikke invitert.
Skal vi gå ut i hagen?
Vi har vært spesielt heldige med rosene i år.
- Vakkert sted De har. - Takk, general.
Vi har tilbrakt to herlige somrer her. Det blir trist å reise.
Hitler er nå i hovedkvarteret i Rastenburg.
Hvis alt går bra, er han død klokken 13.30 i overmorgen.
Vi håper at han dør.
Se der! De fordømte billene. De er overalt.
Hvordan vet vi at Hitler ikke endrer planene i siste liten?
To ganger har vi vært klare for ham, men han var ikke klar.
- Hva hvis noe går galt? - Da blir vi henrettet, oberst.
Gestapo har nok navnene på de fleste av oss allerede.
- Dette er siste sjanse. - Og vår siste militære sjanse.
De allierte krysser Rhinen innen vinteren. Det er nå eller aldri.
Vi er ikke så alene som vi engang var.
Vi har støtte fra Tysklands største soldat: Feltmarskalk Rommel.
Rommel? Det får alt å si for hæren.
- Rommel er mer populær enn Hitler. - Rommel er også... en bedre general.
Vi vil gjøre ham til president i den tyske republikken.
Feltmarskalk Rommel reiser rundt på vestfronten,-
- men når vi trenger ham, slutter han seg til oss.
Hold denne stillingen én dag til, hvis forsterkningene kommer i tide.
Unnskyld. En hastemelding.
Fienden har brutt gjennom våre linjer nær Coutance.
- Gjør det dere kan. - Forsiktig på veiene, feltmarskalk.
Fienden har luftherredømmet.
General von Eisenbeck er på vei for å gi Føreren rapport.
Fortell Føreren at SS heller vil dø enn å svikte ham.
Jeg overnatter i Livarot. I morgen er jeg i hovedkvarteret.
Hvor kan man kontakte Dem etter det?
Hvem vet? Den 20. er jeg kanskje i Paris.
- De burde ikke nevnt datoen. - Datoen betyr ingenting. Ennå.
De bør vente før De engasjerer Dem.
- Jeg er engasjert. - Feiler de, blir De henrettet.
Jeg er en forræder.
Forræder overfor en galning.
Som er den øverstkommanderende De engang adlød og beundret.
Når en kommandant blir gal, mister han rettet til overhøyhet.
Får vi ham ikke fjernet nå, er vi forrædere mot fedrelandet.
Fjerner vi ham nå, vil historien en dag kalle oss patrioter, helter...
Hva som enn skjer, blir vi feilbedømt.
De har nok rett. Men vær forsiktig.
Det er for sent. Krigen er tapt. Vi må overgi oss.
- Og hvis han overlever? - Han overgir seg aldri.
Galninger som ham gjør ikke det.
Han vil at alle tyskere, menn, kvinner og barn, -
- skal gi næring til likbålet som han selv vil dø på-
- i wagnersk storslagenhet.
Jeg vil nekte ham det.
Jeg akter å...
Fiendefly til venstre, feltmarskalk. De har sett oss.
Ta dekning! Vekk fra veien, fort.
- Jeg ble forsinket. - Hva har hendt?
- Feltmarskalk Rommel er såret. - Hvor alvorlig?
De tror ikke han overlever.
- Fryktelig. - Hvordan hendte det?
Bilen hans ble angrepet av et alliert fly.
- Så dette er slutten. - Jeg er ikke enig.
Det fins andre generaler.
- Det er ikke slutten. - Men det er et tilbakeslag.
Jeg kan ikke bli. Ulrike, velkommen til Paris.
- Det er alltid godt å se Dem. - God kveld, general.
Det går ikke uten Rommel. Og Tanz er tilbake i tjeneste i morgen.
- Bare et mirakel kan hjelpe dere. - Hjelp til.
- Hold Tanz unna HK i morgen. - Jeg skal gjøre mitt beste.
Men hvis ting går galt, vil dere alle trenge venner.
Noen som er "ubesmittede".
Så det er nok best for alle om jeg virker nøytral og avventer.
Ikke tving meg til å dø ved å hoppe ned-
- hvis jeg kan være til nytte ved å sitte på gjerdet.
Jeg forstår hva De mener.
En passende restaurant. Svært ren.
Skal jeg kjøre Dem tilbake til hotellet?
- Hvorfor det? - Hvis De er trøtt.
Ja.
Er severdighetene i Paris-
- begrenset til dem som stimulerer intellektet og magen?
- Overhodet ikke. - Da må vi være grundige.
Meld deg her om nøyaktig 30 minutter.
- Og, korporal... - Ja...?
Du skal gå i sivile klær.
Du får dem av portieren.
Jeg er tørst.
Når en mann er stille, er han sjenert, eller han har lidd.
Du er for kjekk til å være sjenert.
Hvis du har lidd...
Jeg kan hjelpe deg å glemme lidelsen.
Du har tydeligvis ikke lidd nok.
Du skal vekke meg kl 07.30.
Badevann, 31 grader.
Frokosten skal bestå av fire rå egg, to skiver brød, -
- kaffe og 2 cl brandy.
- Ja vel. - God kveld, korporal.
- Får jeg snakke med fräulein...? - Kurt.
- Husker du meg? - Dronningen av Polen.
Tilbake fra eksil.
- Jeg har ofte tenkt på dette. - Er det slik du tenkte deg det?
Hallo?
Men jeg...
Med en gang.
- Pokker! - General Tanz?
Oberst Sandauer. Han vil at jeg skal sove i Tanz' suite.
- Ikke gjør det. - Nei, jeg vil ikke.
- Du er den samme. - Er jeg?
- Jeg er ikke helt den samme. - Hva er annerledes?
Jeg vet ikke. Du kan si meg det. Du er nok den eneste som kan det.
Jeg skal si det.
- Må du gå? - Eller bli skutt.
Ikke bli skutt, noensinne.
Ikke vær urolig. Vi ses i morgen.
Hvem vet hvor vi er i morgen?
Unnskyld. Hvor skal vi møtes?
Gå til dette stedet klokken sju.
Er jeg ikke der, spør etter Raymonde. Det er trygt.
Kan du vente til kl. 7?
- Nei. - Ikke jeg heller.
Gå fort.
Kurt... vi er ikke så heldige, er vi vel?
Derfor må det bedre seg.
God natt.
Hvem er det?
- Korporal Hartmann. - Hva?
Oberst Sandauer ringte. Han sa at jeg skal sove her.
Ja.
- Hvem er det? - Det er meg.
- Ja? - Med frokosten.
- Svart kaffe, 2/3 kopp. Ikke sukker. - Ja vel.
Badevannet var 32 grader. Én grad for varmt.
Jeg beklager.
Jeg har lagt fram uniformen.
Korporal.
- Ja? - Har du noe å si meg?
Nei, ingenting.
- Så alt er vel? Ja.
- Jeg krever oppriktighet, korporal. - Ja...
Nå?
Jeg håper generalen hadde det fint i går.
- Generalen har jo perm. - Det angår ikke deg!
- Du skal utføre ordre. Ikke noe mer. - Ja vel.
Hva var yrket ditt?
Musikk. Jeg var pianostudent.
Det er noen brosjyrer der. Jeg vet ikke hvordan de havnet her.
Resepsjonisten har vel kommet med dem.
Jeg vil se de maleriene i dag. Du får ordne det, Hartmann.
- Men... - Ja?
Unnskyld, men De sa at De skulle tilbake i tjeneste i dag.
- Jeg tar en hviledag til. - Ja vel.
Det er frastøtende, men selv jeg må hvile en gang iblant.
Det er som de naturlige funksjoner: Avskyelige, men uunngåelige.
Som De vil.
General Tanz er ikke tilbake i tjeneste før i morgen.
Jaså? - Iblant skjer det mirakler.
- Kom inn. - Unnskyld, general.
Militærguvernørens kontor ringte. Meld Dem for HK.
Takk.
Hva gjelder det? - Kan De ikke gjette?
- Hva er der inne? - De moderne maleriene.
Dem De ønsker å se.
- Dekadent kunst? - Vel... Ja.
Toulouse-Lautrec, "Le Divan".
Renoir, "Nakenstudie", malt i 1910.
Gauguin...
- Oberst Grau? - Ja.
Oberst Grau.
Privat rom? Det er lenge siden jeg har sett slik luksus.
Ingenting er for godt for oss, oberst.
Très bien. Vi må la rødvinen puste litt.
Ikke bry Dem om maître d'hôtel. Han er en av mine menn.
Vinkelneren er vel en av våre. Vi får håpe kokken er nøytral.
- Litt hvitvin? - Takk.
To ballettpiker, så er dekoren fullendt.
Sex og god mat passer ikke sammen. Enten det ene eller det andre.
I dag er det det andre. I morgen...
Jeg skal finne jentene.
Hva har De til meg?
- Noe... usedvanlig. - Hva da?
Et mord til vil bli begått, og det involverer en av deres generaler.
- Hvem? - Kahlenberge.
- Fortsett. - Jeg bør ikke fortelle dette.
Hvorfor ikke?
Som franskmann bifaller jeg på et vis det han gjør.
Bifaller du mord?
Dette mordet.
Han er med i en sammensvergelse for å drepe Hitler.
Det har vært et dusin sammensvergelser mot Hitler.
Halvparten av generalene i Paris er involvert.
- Jeg vet det. - Hvordan?
Slik jeg vet at Deres kodenavn i motstandsbevegelsen er Abelard.
- Mer vin? - Ja takk.
Hvis sammensvergelsen lykkes, kan jeg tilstå-
- at jeg foretrekker burgunder framfor rhinskvin.
Fant De ut noe annet av... privat natur?
Forbløffende. Jeg forteller om en sammensvergelse...
De viser ingen interesse for sammensvergelsen.
Men hjelper jeg Dem å oppklare mordet på en hore, blir De henrykt.
Jeg har ikke sans for proporsjoner.
Oberst Grau, hvis...
Unnskyld.
Hvis generalene dreper Hitler, blir det slutt på krigen.
De har større tro på dem enn jeg har.
Da det gikk bra, nøt generalene krigen like mye som Hitler.
Nå som vi taper, vil de redde seg selv.
Det er naturlig, men...
Jeg er interessert i én general som drepte en jente-
- og trodde han kunne leke Gud i sengen så vel som i kamp.
Jeg vil vise ham at han ikke er Gud.
Og... at De er det?
Min galskap er av mindre, mer verdslig målestokk.
Jeg vil se rettferdigheten seire.
Hva har De funnet ut om de andre generalene?
De er forbausende.
Syns De? Jeg har tenkt at vi er like.
Ja, men jeg er forsiktig.
Det er ikke mye å gå etter.
Tanz har ingen menneskelige interesser.
Han tyr til flasken fra tid til annen. Han er en kikker.
Gabler er litt av en sexatlet.
Han plukker opp jenter i Bois de Boulogne, -
- men har ikke prøvd å drepe noen.
Kahlenberge har vært for opptatt med sammensvergelsen.
Alle relevante detaljer står her.
Ikke mye å gå etter.
Her... Løslatelsespapirene på Deres tre franskmenn.
Takk.
Oberst, hvis... Hvis jeg noensinne kan hjelpe Dem på noen måte...
- Opplysninger? - Ja visst. Men jeg mente...
De allierte kommer snart.
Paris blir fransk igjen. De kan trenge hjelp.
Takk. Det setter jeg pris på.
Kom inn, general.
General.
- Noen nyheter? - Ingenting ennå.
Vi venter nyheter hvert øyeblikk.
Militærguvernøren i Frankrike.
Beklager å tilkalle dere på kort varsel.
Enkelte er fremmede for hverandre. Regn dere som presentert.
Vi er i samme båt og må gå raskt til verks.
Først...
I morgen rundt kl. 13.00, hvis alt går bra, -
- får vi kodeordet "Valkyrie" fra Berlin.
Det vil bety-
- at Hitler er død og at vi har en ny regjering.
Deretter arresterer vi alle SS- og Gestapo-offiserer i Paris-området.
De, general, har ansvaret for arrestasjonen av SS-offiserene.
Ja vel.
Hva er ordrene om de yter motstand?
Da skyter dere for å drepe.
De tar dem også av Gestapo.
- Oberst. - Sir?
De tar dem av all telefonkommunikasjon.
Major, De tar Dem av militærradioen.
Alle nyhetsprogrammer skal overvåkes av oss.
General Kahlenberge, de sørger for-
- å avvæpne Nibelungen-divisjonen og å arrestere general Tanz.
Korporal!
- Ja? - Vil du ha en konjakk?
- Men jeg er i tjeneste. - Du kan sette deg.
- Takk. - Regningen. Vil du ha noe?
- Jeg tar vann. - Vann!
Du har vært en god oppasser og ledsager.
- Takk. - Med unntak av badevannet.
Det beklager jeg.
Har du ringt oberst Sandauer?
Nei, det har jeg ikke.
Enhver konklusjon du har trukket av min atferd er falsk og farlig.
Definer "dekadent kunst".
Det er et tolkningsspørsmål.
Teknisk sett er en dekadent hvis en er tappet for energi, steril...
Personlig syns jeg ikke maleriene vi så, er dekadente.
Men jeg vet ikke hva dekadanse er. Ikke offisielt.
Og som kunst syns jeg de maleriene stikker dypt.
De sier oss ting vi ikke vet om oss selv.
De fungerer som speil, antar jeg, -
- for ting vi normalt ikke ser speilbilder av.
Har du en jente?
- Ja. - Sett deg.
- Har du et bilde av henne? - Nei.
Dette er min første permisjon på mange år.
Og jeg fikk ordre om å ta den. Hva tror du om det?
Det må ha vært en behagelig ordre.
Ikke alt i alt, Hartmann, men ordrer skal adlydes.
Det gjelder for generaler og visekorporaler.
Ja.
Hvem er viktigst i siste instans?
Du eller jeg?
En general er viktigere enn en korporal.
Selvsagt. Glem ikke det, uansett hva som skjer.
Gi meg lommeboken din, korporal.
Jeg skal gå en liten tur.
Du har god smak.
Betal regningen og legg igjen driks.
Når jeg er tilbake, vil jeg kanskje studere Paris' natteliv ytterligere.
Ja vel.
Og en stor konjakk.
- Mademoiselle? - Er Raymonde...?
Unnskyld, jeg ser etter monsieur Raymonde.
Raymonde er et pikenavn. Mitt, for å være presis.
Unnskyld. Korporal Hartmann rakk ikke å forklare.
- Du må være Ulrike. - Ja.
Han fortalte meg om deg. Kom. Sett deg.
Bordet hans er i hjørnet.
Jeg bør advare deg. Det kommer ikke mange tyskere hit.
- Ikke velkomne? - Hva tror du?
Ikke velkomne. Unnskyld.
Men Hartmann kommer. Han er annerledes.
En dag skyter motstandsbevegelsen meg fordi jeg liker ham.
Men folk er folk...
Du må kjenne ham godt.
Ville gjort det, hadde han ikke møtt deg først.
Jeg gjør ikke det lenger.
Du kom tilbake.
Ombestemte du deg?
Som du vil.
Papirer, takk. Fort.
Det er alt vi trenger.
Bli der dere er. Grip dem!
Alle utganger skal sperres!
Holdt!
Alle er arrestert. Før dem ut.
- Stedet er stengt inntil videre. - Ja vel.
Kom.
Kom, av sted.
- Korporal. - Unnskyld.
Det er en jente ved baren, en blondine, -
- som snakker med bartenderen.
- Be henne bli med deg. - Ja vel.
- Unnskyld. - Ja?
Det er lenge siden jeg møtte noen med sjåfør.
Omsider.
- Fortell ham hvor du bor. - Rue Leandre, ved Sacré Coeur.
- Vet du hvor det er? - Ja.
- Senere. - Ta deg god tid. Når du vil.
Huset på hjørnet, til venstre.
Parker på den andre siden av gaten.
- I hvilken etasje? - Tredje, på forsiden.
Han er fryktelig søt. Kan han bli med?
Alle gode ting er tre.
Antakelig ikke. Jeg går i forveien.
Hold øye med vinduet. Jeg kan få bruk for deg.
Ja vel.
Kom, fräulein Gabler.
Korporal.
Kom opp hit.
- Ja...? - Kom inn.
Ta en titt der inne.
Her. Drikk.
Du er en følsom ung mann.
Du... er gal.
Jeg er ved mine fulle fem.
- Avslappet, årvåken, klar... - Til å bli arrestert for mord!
- Skal du drepe meg også? - Jeg håper jeg slipper.
Jeg spurte hvem som var viktigst av en general og en korporal.
Du sa "generalen".
Jeg sa meg enig.
Men når en general bør bli hengt for mord...
Må korporalen bli hengt i hans sted.
- Men jeg kan bevise... - Hva da?
Hva kan du bevise?
At du plukket henne opp? Jeg gjorde det ikke.
Hvorfor skal noen tro jeg gjorde det?
Dine fingeravtrykk er på glasset.
Mine er ikke det.
Din id-brikke ble funnet på hennes rom.
Min blir ikke det.
Du må ha planlagt dette.
Du skal ikke bevise noen ting.
Du skal forsvinne.
Jeg sier ingenting før du ikke møter til tjeneste...
...og rapporteres som desertør. - Og hvis jeg nekter?
Da dreper jeg deg.
Så forteller jeg politiet at du stjal bilen, -
- at jeg fulgte etter deg hit og du drepte jenta.
- Tror du noen vil tro deg? - Naturligvis. Jeg er general.
Jeg antar at et lik som dette vil tiltrekke seg oppmerksomhet.
Uberettiget, spør du meg. For hvem var hun, egentlig?
En hore.
Men hun tjente til slutt en viss hensikt.
Vi har tilbrakt to interessante dager sammen.
Jeg vil ikke skyte det kjekke hodet ditt i stykker.
Kom deg så langt vekk som mulig.
Gå under jorden. Her er litt penger, og du kan ta bilen.
Du er i sivil, og du har nesten hele natten foran deg.
Forsvinn. Dra fra Paris. Overlev.
Hvorfor?
Trenger du en forklaring?
Det hendte. Det er alt.
Jeg tviler ikke på at det fins mange grunner, -
- men det var krigen som...
Er din erfaring med død så begrenset?
Vår tid har sett mye død frykteligere enn hennes.
Men det er naturfenomener, hinsides vår kontroll.
Enten flykter du, ellers så dreper jeg deg.
Er du gal nok til å tro at du vil slippe unna?
Det har jeg allerede.
Det er ditt liv som er i fare.
Forsvinn!
Ja?
- Hvem vil snakke med henne? - Gi meg telefonen.
Oppgir du ikke ditt navn, får du ikke snakke med min datter.
Det skulle du ikke ha gjort.
- En av dine bekjente. - Du skulle latt meg snakke med ham!
Han ringer igjen hvis han er en herre. Noe jeg tviler på.
- Du er blitt ukultivert! - Jeg er jo din datter.
Desto verre for meg.
Jeg lever i det minste.
- Kahlenberge. - Ja?
- Jeg blir borte hele dagen. - Hvor?
Ut på landet. Barbizon. Jeg har lovet Eleanore det.
Det er en glimrende restaurant der. De bør prøve den.
- Jeg er tilbake om kvelden. - Når det er over.
På en eller annen måte. Ikke se så dyster ut.
Uansett, så...
- Øvelsen har vel allerede begynt? - Ja.
Nå bør vår mann nærme seg 3. kontrollpost ved Rastenburg.
Han har en dokumentmappe med to kilo dynamitt-
- og en automatisk utløser.
Rundt kl. 13 møter Hitler generalene, og vår mann.
Bunkerens betongvegger vil forsterke eksplosjonen.
Ingen i rommet vil overleve.
Von Stauffenberg. Er De her til 13.00-møtet?
Ja. Nettopp ankommet fra Berlin. Jeg skulle melde meg, men...
Endrede planer. Vi møtes i hytta kl. 12.30.
- Fint. - Denne veien.
Berlin, din heldiggris. Dette stedet er som et kloster.
Et helvete.
Der borte.
Dette ble funnet på soverommet.
"Hartmann, Kurt. Korporal."
Jeg kan ikke tro det. Det er for opplagt, for beleilig.
- Hva mer? - Vi har fingeravtrykk.
På et brandyglass og en dørvrider. Vi undersøker dem.
- Hvem var hun? - Monique Demours, prostituert.
Hun forlot baren Le Paradis rundt 23.30-
- sammen med en ung tysker i sivil.
- Hun har vært død siden midnatt. - Kompani B.
7. armékorps' HK.
Det er general Gablers enhet. Jeg ringer Dem senere, inspektør.
- Oberst. - Ja?
- Ikke gå dit. Ikke i dag. - En god dag å fange en morder.
- Selv på dommedag? - Spesielt på dommedag.
Vår strategiske tilbaketrekning fra Saint-Lô har gjort det mulig-
- å drive en kile inn i fiendens front nær Mortain.
- Hvis vi lykkes... - Det går bra. Takk.
Vi bør komme i stilling til å bryte gjennom-
- og avskjære amerikanernes 3. armé fra deres 1. armé og fra britene.
To av våre panserdivisjoner, 12. SS-panserdivisjon-
- og 21. panserdivisjon, -
- så vel som 346. infanteridivisjon går mot vest-
- for å styrke våre stillinger her.
Lfølge Deres ordre, min Fører, skal...
Jeg venter en presserende telefon fra Berlin. Straks tilbake.
...i kveld. Lfølge dagsbefalingen fra østfronten-
- måtte våre tropper trekke seg tilbake...
Fienden angriper over hele fronten-
- mellom Lublin og Brest-Litovsk.
Lenger sør står den rumenske 3. armé-
- overfor 90 fiendtlige infanteridivisjoner.
Jeg ringer straks jeg vet noe.
Selvsagt gjør jeg det.
Hva? Den er... 12.42.
Det er litt tidlig. Stemmer.
Det ble begått et mord i natt.
Forstår De ikke at det fins viktigere ting enn myrdete horer?
Jo. Men visekorporal Hartmann er borte.
Vet De noe om ham?
Ja?
Nei, jeg har ikke hørt noe.
Naturligvis. Straks jeg hører noe.
Takk.
- Visekorporal Hartmann... - Er borte, ja.
Han var ingen helhjertet soldat. Han har vel desertert. Hva er klokken?
- 12.42. - 12.42...
Ja... ja.
Fienden kommer med store styrker...
- Oberst von Stauffenberg er neste. - Han er straks tilbake.
Ingen kan overleve det. Tilbake til Berlin.
Fort!
Rastenburg kaller Berlin. Rastenburg kaller Berlin.
Har ikke sett ham siden han ble general Tanz' sjåfør.
- Var han sammen med Tanz i går? - Selvsagt.
Det var Tanz som meldte ham savnet.
General Tanz...
- Kahlenberge! - "Valkyrie". Gjentar: "Valkyrie".
Jeg har nettopp fått en melding.
- "Valkyrie". - Gode Gud...
Det er offisielt, Hitler er død. Det er et nytt styre i Berlin.
Vi følger planen.
De begynner å avvæpne Nibelungen-divisjonen.
Dere møter trolig motstand. Divisjonskasernen må sperres av.
Bryt kommunikasjonen mellom divisjons-HK og utsiden.
Presis kl. 14.30 arresterer De general Tanz.
Her er en arrestordre, underskrevet av militærguvernøren.
- Anklagen er forræderi. - Ja, general.
- Vær forsiktig. General Tanz er... - Jeg vet hva han er.
Lykke til.
Nibelungen-divisjonens HK ved Cormet.
- Fort. - Ja vel.
Få radiokontakt med oberst Hinkel.
3. og 4. bataljon skal straks til Cormet.
- Samling kl. 13.45. - Ja vel.
Bli med meg.
Viktig melding til alle i Wehrmacht.
Militærguvernøren har bekreftet at Føreren er død.
SS-offiserer blir nå arrestert.
Holdt!
Oberst Grau til general Tanz. Det haster.
Deres papirer.
Takk, oberst. Heil Hitler!
Holdt!
- Deres papirer. - Her.
Takk. Kjør videre. Heil Hitler!
Vi gjentar kunngjøringen fra militærguvernøren.
Adolf Hitler er død. Hans stabsmedlemmer er arrestert.
Den nye regjeringen i Berlin kommer med en kunngjøring.
Vi i sektor tre skal utføre våre oppgaver.
Hallo. Hallo, telefonist!
- Hva har hendt med direktelinjen? - Den er brutt.
- Hva? - Sandauer!
- Sir? - Min telefon til Berlin?
Linjen er kuttet.
Bruk radioen. Sett den over til mitt kontor.
Kontakt Berlin på radioen. Sett over til generalens kontor.
- General Tanz. - Ja.
I Warszawa for to år siden-
- ville jeg snakke med Dem om mordet på Maria Kupiecka.
Hvem har kuttet telefonen?
Det er en ny regjering i Berlin.
Og De blir arrestert om 15 minutter... for forræderi.
Men jeg skal arrestere Dem for mord.
- Sandauer! - Sir?
- Har vi kontakt med Berlin? - Ikke ennå.
I går kveld...
I går kveld ble det begått et mord til.
I Rue Leandre. Det var identisk med Warszawa-mordet.
- Korporal Hartmann, Deres sjåfør... - Dette er Berlin.
Vi har følgende kunngjøring fra Førerens hovedkvarter.
I dag ble et attentatforsøk mot Føreren begått...
... av en gruppe forrædere. Føreren er i live!
Attentatmannens bombe skadet ham knapt.
Den skadet et antall medlemmer av Førerens stab. Konspiratørene er...
- Sandauer! - Ja?
Sett radiosendingen over til høyttalerne!
... ingenting til felles med det tyske folk.
Nå, oberst... Hvem av oss er forræder?
Jeg er ikke interessert i forræderi. Jeg er interessert i mord.
I dag prøvde noen å myrde Føreren.
Det bør være Deres hovedbekymring.
Hvor var De sist natt, general, mellom kl 23.00 og 02.00?
Han kom for å arrestere meg for forræderi.
Sersjant!
- Ja. - Bær ham ut.
Alle kampenheter til HK straks.
Ja, sir.
Dere skal arrestere hele staben ved HK.
Ja, general.
Jeg skal arrestere guvernøren.
For forræderi.
PAN AMERICAN
HAMBURG LUFTHAVN
God morgen. Denne veien.
General Kahlenberge?
- Ja? - Inspektør Morand... i Interpol.
- God dag. - Kan jeg bli med dem?
Ankomst fra Düsseldorf, Lufthansa flight 761, utgang åtte.
Jeg forlot Paris 20. juli.
Noe hastig...
Og jeg overga meg til amerikanerne.
- Og general Gabler? - Han overlevde, som alltid.
- To kofferter, grå. - Pan American? Om 5 min., sir.
Jeg bruker mer tid på å vente på bagasjen enn på reisen.
- Jeg har reist en god del i år. - Siden 12. mai, for å være eksakt.
- Ja. - General, morgenen da...
Jeg foretrekker min sivile tittel.
Morgenen den 20. juli 1944 kom en oberst Grau til Dem.
Oberst Grau?
Å, ja. Det husker jeg.
Det gjelder de mordene, ikke sant?
Da hele verden raste sammen rundt oss, -
- prøvde oberst Grau å oppklare sine små mord.
Oberst Grau var min venn.
Da jeg var i den franske motstandsbevegelsen, hjalp han meg.
Og nå vil De oppklare mordene for ham?
- De er klarsynt. - Er det ikke litt sent?
Oberst Grau mente alle dager var fine til å ta en morder.
Sist gang jeg så ham, var han på vei til deres HK.
Ja. Han ville vite noe om en av mine menn. Korporal Hartmann.
- Så De husker saken? - Ja. Livaktig.
Korporal Hartmann forsvant den 20.
Han hadde vært general Tanz' sjåfør i to dager...
- General... Tanz' sjåfør? - Ja.
Bagasjen Deres. Takk, general.
Unnskyld, herr Kahlenberge. Mange takk.
Schussnigg, Willi, 48. Gipsarbeider, født i Hamburg.
Dømt for fire sexforbrytelser Overfor prostituerte.
Prøveløslatt siden januar 1965.
Hvor var De natten til den 12.?
Her i Hamburg.
- Bilde. - Bilde.
Kjente De denne jenta?
- Kjente De denne jenta? - Ja. Det er Erika Mueller.
Vet De hvor hun er nå?
Hun er død.
- Jeg leste det i avisene. Sist uke. - Hvordan døde hun?
Det sto i avisene-
- at hun ble funnet på et hotellrom... helt oppskåret.
Hun ble drept. Av en mann som tok henne med fra Blue Harbour Bar.
Var De på Blue Harbour Bar den kvelden?
- Nei, det var jeg ikke. - Jo da, jeg så deg!
Du snakket med Erika i baren!
- Ikke sant? - Ja. Jeg så ham også!
Det er løgn!
- Jeg snakket ikke med henne. - Snakket du med henne eller ikke?
Vel... Kanskje.
Jeg bød henne på en drink. Men det er alt.
Jeg snakker med alle.
Han dro sammen med henne. Han drepte henne!
Jeg drepte henne ikke!
Jeg gjorde det ikke!
Ok, når...
Beklager, inspektør Hauser, men jeg må snakke med Dem straks.
- Fortsett avhøret. - Ja vel.
Når forlot De baren?
Vet ikke. Mellom 22 og 23.
Jenta er sikker på at det var han som gikk sammen med Erika.
Kanskje det, men han drepte henne ikke.
Tror De fortsatt at mannen som drepte Erika, -
- er den samme som drepte jenta i Paris for over 20 år siden?
Og henne i Warszawa. Morderens signatur er ikke til å ta feil av.
Likene, fraværet av spor.
Hvem var i Hamburg for noen dager siden, -
- og også i Paris for 22 år siden-
- og i Warszawa i 1942?
- Kanskje korporal Hartmann? - Som ikke lenger eksisterer.
Eller...
...general Tanz, som gjør det?
General Tanz? Han sitter i fengsel for krigsforbrytelser.
Han satt i fengsel til mars, da han ble løslatt.
Kan De undersøke det, og hvor han har vært i det siste?
Dette er svært konfidensielt.
- Selvsagt. - Nå...
Nå må vi finne korporal Hartmann.
Hvis han fortsatt er i live.
- Han er nøkkelen. - Hvordan vil De finne ham?
Vi har forsøkt alt.
Foreldrene hans er døde.
Hans fetter Otto vil ikke snakke om ham.
Hvem andre kan vite hvor han er?
Inspektør Morand? Hva kan jeg hjelpe Dem med?
Unnskyld, men jeg vil snakke med Deres datter.
Hvorfor vil De snakke med min datter?
Jeg har spørsmål om en hun kjente i Paris under krigen.
Eleanore. Har du...
Unnskyld meg.
Sjefsinspektør Morand fra Paris. Min mann.
Hyggelig å treffe en av våre allierte.
- Takk. - Han vil snakke med Ulrike.
Jeg skriver mine memoarer.
- Det er nok givende. General... - De er vennlig.
Men jeg har alltid ment at selv i krig-
- har gentlemen, om enn på ulike sider, noe til felles.
Det var uheldig for alle at Hitler ikke var en gentleman.
Ja, antakelig...
Og nå... General...
- Han vil snakke med Ulrike. - Ja.
Min datter bor på landet.
- Hun er aldri her. - Nei takk.
Ungdommen er så annerledes nå.
- Ja, men hvor er hun... - Ikke som oss.
Vår generasjon trodde på lykken.
Å, ja... Lykkelig.
Skulle ønske vi kunne hjulpet Dem. Men hvordan?
Hun er ikke her.
Hyggelig å ha truffet Dem.
- Adjø, inspektør. - Jeg følger Dem ut.
Jeg skriver nå om juli-komplottet mot Hitler.
- Vanskelig å si hva som hendte. - Hilda!
I det siste har man sett en tendens til å unnskylde Hitler.
Det betyr at jeg må være noe... forsiktig.
- Vi vil vel ikke åpne gamle sår? - Selvsagt ikke.
Spesielt ikke nå som så mange av krigsforbryterne er fri.
- Som general Tanz? - Nettopp.
En dom på 20 år er mye for en soldat som adlød ordrer.
Men politisk var han tilbøyelig til å være ekstrem, om De forstår?
Det gjør jeg. Heldigvis later han til å leve et stille liv.
Å, nei. Neste uke er Nibelungen- divisjonens 25-årsjubileum.
Tanz er deres æresgjest og hovedtaler.
Som våre myndigheter ser jeg ikke blidt på det.
Denne veien.
De merket Dem nok at min datter og min kone ikke er på talefot.
De har ikke snakket med hverandre siden krigen.
Det er leit.
Jeg ser min datter bare et par ganger i året.
Og da svært kort. Hun bor på en gård nær München.
Vi møtes på en jernbanestasjon, med barnet.
Det er eneste måte å se mitt barnebarn på.
- Er Deres datter gift? - Ja.
Med en bonde som heter Luckner.
Hun var ikke seg selv lenger etter krigen.
Noe hendte med henne. Jeg vet ikke hva.
Det er vanskelig å hjelpe barna.
Spesielt hvis ens kone...
Det var umulig etter Paris.
Det er alt jeg ser til henne. Hvorfor vil De treffe henne?
Hun kjente en ung mann i Paris.
Jeg har ikke sett Hartmann siden krigen.
Mrs. Luckner, De er den eneste som kan si oss det.
Jeg vet ikke om Hartmann er i live, men er han det, -
- så ber jeg Dem, for hans og alle andres skyld, om å hjelpe meg.
Jeg vet ikke hvor han er.
Synd. Spesielt for Hartmann.
Adjø, frue.
Monsieur Morand! Et øyeblikk.
Godt å se Dem igjen, general. Denne veien.
Offiserer! Mine damer.
Stille!
Det er naturlig at vi er glade for å se general Tanz igjen.
Fri igjen!
Panserdivisjon NIBELUNGEN 1940-1965
Og å vite at vår leder i krigstid-
- er sammen med oss igjen... ved denne flotte anledningen.
Jeg ønsker dere velkommen til gjenforeningen, -
- en anledning til å tenke tilbake på de usedvanlige årene-
- da vi var unge og hadde en sak å leve for.
Og om nødvendig, å dø for.
Før vi fortsetter...
Dere husker sikkert vår gamle marsjsang.
Unnskyld, sir.
Kvelden den 12. mai-
- forlot noen Blue Harbour Bar med Erika Mueller, en prostituert.
KI. 23.45 tok han henne med til Hotell St. Pauli der han myrdet henne.
Legitimasjon.
Inspektør Hauser, Hamburg-politiet.
Sjefsinspektør Morand jobber for Interpol.
Kvelden den 12. desember 1942 i Warszawa-
- myrdet den samme mannen en annen prostituert, Maria Kupiecka.
Bevisene for hans skyld ble først funnet av oberst Grau.
Virker navnet kjent?
En bemerkelsesverdig mann.
Han var besatt av sin hang etter absolutt rettferdighet.
Jeg deler ikke Deres entusiasme. Han var en forræder.
- Var det derfor De skjøt ham? - De kaster bort tiden min.
Kvelden den 19. juli 1944 i Paris-
- etterforsket jeg mordet på en prostituert i Rue Leandre.
- Hva har dette med meg å gjøre? - Warszawa, Paris, Hamburg.
De var alle tre stedene. Må jeg si mer?
Nei, De har sagt nok.
Det er teorier, og teorier er ikke bevis.
Jeg er enig. Ingenting jeg har sagt, er kvalifiserte beviser.
- Korrekt. - Men i Paris fantes det et vitne.
- Hent inn Luckner. - Hent inn Luckner!
Luckner!
De burde ha drept meg, general.
Denne mannen vil vitne under rettssaken. En offentlig sak.
Jeg er sikker på at De vet hva det betyr, Tanz.
Jeg tror at selv Deres mest hengivne beundrere-
- vil bli sjokkert.
Gi meg pistolen Deres.
For 25 år siden ble divisjonen vår opprettet-
- som Tors hammer, for å slå til mot rikets fiender.
Den yngste av Tysklands generaler ledet oss.
Ansvarlig utgiver: Tomas Crutze
Tekst: SDI Media Group
Ripped by: SkyFury